Kopiering i Den norske kirke  
– statistisk undersøkelse i 2001 og betaling av vederlag

I 2001 ble det gjennomført en statistisk undersøkelse for å kartlegge kopiering i Den norske kirke. I dette rundskrivet redegjøres det for resultatet av undersøkelsen og de konsekvenser resultatet har for betaling av kopieringsvederlag.

Kopieringsundersøkelsen
Avtalen mellom Den norske kirke og Kopinor hjemler at det gjennomføres statistiske undersøkelser med jevne mellomrom (§§ 23 – 28). 
Formålet med undersøkelsene er å anslå totalt årsvolum av kopier av opphavsrettslig beskyttet materiale i Den norske kirke. Det er dette materialet som etter Åndsverksloven er vederlagspliktig.
Videre skal undersøkelsen anslå hvordan det opphavsrettslige materialet fordeler seg på ulike kategorier – kilde- og stofftype og nasjonalitet, både hva angår personene med opphavsrett, utgivelsessted og om det var oversatt til norsk.
300 av totalt 855 tjenesteder (fellesrådskontor, menighetskontor etc.) ble trukket ut til å delta i undersøkelsen. Av disse svarte 235.
Når undersøkelsen ”blåses opp” til å gjelde alle de som har sluttet seg til avtalen, får man et årlig totalvolum på 28,4 mill. kopisider. 
6,8 mill. sider av dette er opphavrettslig beskyttet stoff. 
Kirkelige publikasjoner (utgitt av Verbum forlag og Det norske Bibelselskap) utgjør mer enn halvparten av kopiene, hele 56,1 % av kopiene. Hele 92,8 % er norsk materiale utgitt i Norge.

Vederlag
§§ 29-33 i avtalen mellom Kopinor og Den norske kirke, beskriver hvordan vederlaget skal beregnes. Bl.a. skal det betales et forhøyet vederlag for kopiering av noter.
På grunnlag av undersøkelsen i 2001 har Kopinor beregnet et samlet vederlag i 2002 til ca. kr 3,5 mill. Dette totalbeløpet skal fordeles på de lokale avtalepartene etter årsverk.
Årsverkstallet som brukes, er beregnet på grunnlag av oppgavene over tilsatte KA har samlet inn hos sine medlemmer pr. 1. oktober 2001.
I tillegg kommer ”presteårsverk”. De er innhentet fra prestenes arbeidsgiver og fordelt på de fellesrådene som har sluttet seg til avtalen.
Det er totalt 4512 årsverk hos de 381 fellesrådene som har sluttet seg til avtalen.
Samlet vederlagspliktig beløp i 2002, ca. kr. 3,5 mill, fordelt på disse årsverkene, gir ca. 775 kr. pr. årsverk.
Så snart disse tallene er kvalitetssikret, vil det vil bli sendt ut en faktura fra Kopinor.
 
Vederlag for tidligere år
Frem til 2002, som blir fakturert i samsvar med avtalen etter de tall den statistiske undersøkelsen viste, har de lokale avtalepartene betalt et à-konto-beløp på kr. 400 pr. årsverk.
I avtalen er det lagt inn noen faktorer som reduserer beløpet bakover i tid, til avtalens inngåelse i 1998. Bl.a. indeksreguleres avtalens vederlagsbeløp, og statistisk beregnet kopieringsvolum reduseres med 3 % hvert år tilbake til 1998. 
Kopinor har derfor til gode et betydelig beløp hos avtalepartene. Anslag tilsier et sted mellom 300 – 350 kr. på årsverk pr. år.
De færreste fellesråd har budsjettert med et slikt beløp for 2002. Mulighetene for å få dette inn i budsjettet for 2003, er også små.
På denne bakgrunn har KA forhandlet fram en mulighet til betalingsutsettelse til januar 2004. Som gjenytelse for en betalingsutsettelse, krever Kopinor at betalingsårets vederlagsbeløp, altså det indeksregulerte beløpet for det året betalingen skjer, skal gjelde.
Betalingsplanen blir da slik:
•	1998 – 2001: etterfakturering av restbeløp med valgfritt forfall i 2002, 2003 eller 2004.
•	2002: fakturering i henhold til tall fra den statistiske undersøkelsen i 2001 (ca. 775 kr. pr. årsverk).
•	2003: fakturering i tall fra den statistiske undersøkelsen i 2001, pluss 3 % og indeksregulert vederlagsbeløp 
•	Osv.

Betaling er en sak mellom den lokale avtalepart og Kopinor.

Åndsverksloven legger grunnlaget 
Åndsverkloven sikrer rettighetshaverne rettigheter til eget stoff. Andre brukere kan kjøpe publikasjoner der rettighetshaverne får sin del av innkommet, de kan spørre om lov til å kopiere - eller inngå en avtale med Kopinor som tillater kopiering mot et visst vederlag.
Det er altså ikke avtalen mellom Kopinor og KA som hjemler at de som kopierer må betale et vederlag. Avtalen hjemler kun størrelsen på vederlaget og hvordan antallet kopier skal beregnes.

KA anbefaler sine medlemmer 
å kopiere mindre - særlig til gudstjenestebruk.
Tallene fra undersøkelsen i 2001 viser at det er gudstjenesterelatert kopiering som utgjør størstedelen av vederlagspliktig kopiering.
Undersøkelsen stadfester en praksis mange gjenkjenner i sin egen menighet. 
I stedet for å bruke salmebøker og liturgihefter direkte, brukes kopier av disse.
KAs anbefaling er at man endrer denne praksisen og tar i bruk, eventuelt kjøper inn flere salmebøker, og, ikke minst, noter.
Skal vederlaget ned, må vederlagspliktig kopiering reduseres.

Ny statistisk undersøkelse
KA ønsker at det snart gjennomføres en ny statistisk undersøkelse. Da kan man få tall å sammenligne med, og da kan man få registrert eventuell nedgang i kopiering. Men statistiske undersøkelser koster, og vil ikke bli gjennomført før en akseptabel finansieringsordning er på plass. 

Frank Grimstad
Adm. dir.